Din episoadele anterioare:
- Ce cauți tu aici? - Nu-i așa departe.
Ne vom putea vedea și compune împreună.
Rand sponsorizează o bursă de carieră la Institutul de Design din Milano.
Candidații provin doar prin nominalizare.
Și te-am nominalizat pe tine.
Vreau ca viața mea... Muzica mea...
Vreau să fie grozave. Tu le faci grozave.
- Deci camerele sunt instalate. - Nu mi-ai zis codul la chestia aia.
E aniversarea noastră.
Tată!
Încântat de cunoștință.
Ești student aici? V-ați întâlnit în tur?
Sunt prietenul ei.
Tu habar n-ai ce-nseamnă să ții la cineva atât de mult.
- Doar eu ar trebui să te văd goală! - Ce ai să faci?
Știi ce n-are nicio logică? Să ai sentimente pentru ea.
M-am săturat să ne purtăm de parcă-i doar o tranzacție de afaceri.
Însemni pentru mine mai mult de atât.
Te minte de tare mult timp, da? Știe totul.
Dumnezeule...!
Anika?
Doamne...
Aniversarea... codul...
Aniversarea noastră...
- Grace, așteaptă, Grace! - Nu te apropia de mine!
- Asta-i casa mea! - Haide...
- Chem poliția! - Vreau doar să vorbim!
- Nu! - Doar să vorbim...
- Minți! Dă-mi drumul! - Nu mint!
De ce aș minți cu așa ceva? Uită-te la mine!
Ne-a văzut; știe.
Cum? Cum să știe și să nu-mi fi...
- Tu de când știi? - Din ziua aia, când s-a luat de mine.
De ce mi-ai ascunde așa ceva?
Mă uram că nu-ți spun, scuze, dar ăla nu-i rolul meu, da?
Iar tu ai continuat să vii la mine. Mi-am zis că asta voiai și tu.
Și apoi am început să țin la tine și mi-au scăpat din vedere alte prostii.
- Ce prostii? Viața mea? - Grace, vreau mai mult de la tine!
- Încerc să fiu sincer 100% cu tine. - Ce altceva nu știu?
Trebuie să vorbești cu soțul tău.
- Doamne... Trebuie să pleci. - Stai, ascultă; uită-te la mine.
- Vreau ca eu să-ți port de grijă! - N-am nevoie să mi se poarte grija.
- Îmi pot purta singură de grijă. - Nu-ți cer să-mi dai întreaga ta viață.
Îți cer să-ncerci să-ți trăiești viața alături de mine, da?
- În timp ce tu le-o tragi altor femei? - Nu voi mai face aia dacă sunt cu tine.
Am mereu un plan de rezervă; te pot întreține.
Te pot ajuta să fii omul care vrei să fii.
Acum că știi adevărul, ai ocazia să ieși din asta.
- Da... - Nimic din asta n-are vreo logică.
Băi, să...
Apel de la Neil
Pleacă... Pleacă! Trebuie să pleci! Pleacă!
Bun; uite: știu că-i nebunie, da? Dar o putem face să meargă.
Când ești pregătită, dă-mi doar o șansă.
~ Nu obțin nicio... ~
~ Satisfacție... ~
~ Și încerc, și-ncerc... ~
~ Și încerc... Și încerc... ~
~ Nu obțin nicio...~
Satisfacție 01x09 - Prin dezvăluire
Traducerea: Reef
Nu văd nimic programat. Cum te numești?
- Mateo. - Dle Truman.
- Așteptai pe cineva? - M-a sunat personal.
Iubito, sună-mă când primești mesajul, da?
Chiar vă sunt recunoscător că vă faceți timp să mă ascultați.
M-am gândit că-i ora mesei, deci... vă place curcanul?
Îmi place.
- Ne dai câte un pahar cu apă? - Sigur.
- E un birou tare drăguț. - Scuze de încurcătura de acolo.
E-n regulă; e clar că nu arăt ca cineva care lucrează aici.
Costum, cravată... Eu nu-s cu de-alea.
Pantofi, poate, dar, chiar dacă sunt din piele fină, să aibă talpă elastică...
Despre ce voiai să vorbim?
Cred că am început cu stângul zilele trecute.
De fapt știu că am început cu stângul, și nu așa vreau să stea lucrurile.
- Asta-i tot? - Nu.
Dle Truman, Anika este...
Chiar are ceva - muzical vorbind.
Îți dai seama când te conectezi perfect cu cineva, sunteți împreună,
Te simți una cu acel cineva. E...
- Îmi ceri cumva fata în căsătorie? - Nu... Nu...
Cred doar că e deosebită.
Și vreau să știți că știu asta.
Bun. Și respect faptul că ai venit. Un gest de verticalitate.
Dar nu mă mir. Anika-i fată isteață...
Dacă te place, probabil ești băiat bun.
Și faza cu muzica? Grozav. Dar uite care-i treaba.
Dacă te prind în casa mea, în patul fetei mele...
- Bun - am priceput. - Sigur?
Da, domnule.
De-aia voiam să știți ce mult o respect pe Anika.
- Și pe dvs. și pe dna Truman. - Mateo, de ce ai venit, de fapt?
Ce drac cauți în casa mea?
Alo! Am întrebat cum ai intrat!
Am găsit cheia de rezervă în prima zi, cât erai ocupat cu Rosalie.
Scuze, trebuia să întreb mai întâi. Am venit să ți-o dau înapoi.
Asta-i tot?
Nu.
În privința afacerii noastre: am încheiat-o.
Ca intermediar, sunt responsabilă de bunăstarea multor oameni,
iar când asta e pusă în pericol, o iau la modul foarte serios.
Deci îi iei apărarea lui Grace Truman? Despre asta-i vorba?
Am mai discutat: n-aveai nicio treabă să faci ce ai făcut.
- Trebuie să pleci. - Îți zvânți rufele murdare în casa mea?
N-am mai auzit de ceva atât de lipsit de profesionalism.
- Ai idee în ce postură m-ai pus? - Sincer, mă lasă rece.
Ce anume are ea? Serios, de ce ea?
Ai putea alege dintr-o grămadă. Grace e drăguță, dar nu-i puțin cam banală?
- Pentru cineva ca tine? - Știi ceva?
Cei mai mulți bărbați cred că vor ceva "altfel".
Da? Varietate nesfârșită. Au fixația asta, da?
Și răspunsul e: da, până la un punct.
Eu am avut mai multe "altfel": tinere, bătrâne, blonde, brunete, roșcate...
Decât zece bărbați puși laolaltă.
Și am o mașină faină și fac bani frumoși - le am pe toate.
Și ce am învățat din asta?
Nu-mi spune că ești nefericit. Dumnezeule...
Că e ceva dincolo de toate astea.
Dincolo de a te culca în fiecare noapte cu o altă femeie: nu-i suficient.
Știu că tu nu crezi asta, dar viața înseamnă ceva mai mult.
- Iar eu afla ce anume. - Și Grace Truman e răspunsul?
Tu chiar crezi că ai toate răspunsurile, nu-i așa?
Eu cred că nu știi întrebările potrivite pe care să ți le pui ție însăți.
Dacă o vrei pe Grace, de ce nu te duci să o înhați?
Pe bune: de ce să renunți acum? N-ai nimic de pierdut.
Poate te-aș putea și ajuta.
- Încă mai crezi că e o idee bună? - Acum nu mai putem da înapoi.
Știi ce nu-i o idee bună? Cravata aia.
Dar toți ăia le poartă.
E un birou de finanțe, sunt nevoiți să le poarte.
Dar care-i logica?
Lucrezi atâtea ceasuri, faci atâția bani dar nu-ți poți petrece ziua îmbrăcat comod?
- N-are sens pentru mine. - Atunci n-are sens pentru deseară.
Poartă ce porți de obicei; și vreau să fii tu însuți, că te citește tata imediat.
A crezut că-i cere fata în căsătorie comisionarul cu mâncarea.
Comisionezi o viață-ntreagă de fericire în circa 30 de minute.
- Deci tu știi ce-ai să zici? - Categoric, mi-am notat; tu?
Eu nu așa "categoric".
Ăsta-i un plan bun.
Cred că da.
Care-ar fi cel mai grav lucru care s-ar putea întâmpla?
Mă internează babacul meu la nebuni.
- În afară de asta? - Vor refuza?
Dacă refuză, trecem la planul "B". Nu-i mare-brânză.
Nu vor refuza. Cine te-ar putea refuza pe tine?
Ai dreptate, sunt cam irezistibilă.
Bună, sunt Grace Truman. Trebuie să vorbim urgent.
Dacă m-ați putea suna imediat ce primiți mesajul...?
Nu contează la ce oră, doar... Mulțumesc.
Ceau, Anika; poți te rog s-o suni pe mama?
Și imediat, nu ca de obicei.
Te iubesc, da?
Deci dacă tu ai ști ceva ce mi-ar face tare rău mie...
Tu ai minți?
Tu știi că te sprijin, nu-i așa?
În toate astea, în urmarea visurilor tale.
Te minte de tare mult timp, da? Știe totul.
Uită-te la mine. Vreau ca eu să-ți port de grijă!
N-am nevoie să mi se poarte grija. Îmi pot purta singură de grijă.
Nu trebuie să avem certuri penibile ca să ne rezolvăm problemele.
Rezolvăm cu vorba bună.
Acum că știi adevărul, ai ocazia să ieși din asta.
Mamă?
Mamă!
- Ceau! - Ceau.
Ceau...
Ce faci, mamă? Am...
Bună, dnă Truman.
Bună...
Ai vorbit cu tata? Încerca să dea de tine.
Nu.
Mamă, tată - dumneaei e dna Truman.
Salut.
Bună. Sunt Carl, încântat de cunoștință.
Soția mea, Loretta.
- Bună; ce casă adorabilă... - Mulțumesc.
- Locul perfect pentru o ambuscadă. - Precis știți tot atât cât știm și noi.
Nu mi-ai ascultat niciunul din mesaje?
- Iubito? - Nu, nu le-am ascultat.
Au...
E aici toată lumea.
Tu trebuie să fii Carl.
- Neil. - Ceau. Ceau.
Sunt Loretta.
Ce se petrece?
Copiii au ceva important despre care vor să ne vorbească.
Poate ar trebui să ne așezăm mai întâi, să ne cunoaștem, cât ne pregătim.
Poftiți.
- Scuzați: care-i tema prezentării? - Tată, trebuie doar să ne dai ocazia.
- Doar am venit, nu-i așa? - Dragule...
E-n regulă, mamă; nicio grijă.
Vreau să știu ce-i așa important de n-am putut discuta mai întâi acasă.
- Ne-am gândit că e mai bine așa. - Revenim imediat.
Ar dori cineva un pahar cu vin cât ne roadem unghiile?
Eu aș dori.
- Nu trebuie să vă deranjați. - Nu, niciun deranj.
- Iubito: vrei să aduc eu...? - Nu, aduc eu.
- Te ajut și eu. - Mulțumesc.
- Ia loc, te rog. - Mulțumesc.
N-am apucat să vorbesc cu Grace, de-aia e puțin...
Dar știi cum e, schimb de mesaje cât e ziua de lungă...
Eu și Loretta lucrăm în același birou, nu avem problema aia.
- Cu ce vă ocupați? - Psihologi; avem cabinet comun.
Fata voastră pare tare dulce.
Știu că Mateo o place foarte mult, din puținul pe care l-am auzit.
Drăguț.
- E încă la liceu, nu-i așa? - Da.
Știi, Mateo a absolvit și e pe picioarele lui.
Știu că au muzica în comun, le-am auzit piesa de prezentare.
E foarte bună.
Scuze: câți ani are?
- Mateo face Dreptul? - Așa ne-am gândit.
Am pus deja ceva bani deoparte.
- E un puști foarte isteț. - Așa... Cum rămâne cu muzica?
Eu și Loretta am fost de acord să facă pauză un an, să se distreze puțin, dar...
Nu se face carieră din asta.
Fata voastră analizează opțiuni de facultate?
- Acum începe. - Sper că ați pus ceva bani deoparte.
Carl, au în bucătărie insula aia de care îți povesteam.
Atât de bine folosit spațiul... Atâta loc pentru toate...
Bun: mama bea vin - e mult mai flexibilă pe vin.
- Tatăl meu bea și el? - Da, așa cred.
- Cum stăm? - Bine, bine.
Ai descărcat asta?
Nu, aveam deja formularul. L-am mai meșterit puțin doar.
Am fost la un simpozion de pregătire pentru drept în liceu.
De ce?
"Decizia cu bună-credință a opțiunii artistului de reînnoire"
"în termen de cinci zile lucrătoare"...
"Forță"...
"Ma...joră"?
- N-am citit cum trebuie, este? - Cam pe-acolo.
Mda.
Mi se zgâlțâie stomacul ca niciodată.
Părinții mei mi-au tot subliniat
că nu contează meseria pe care ți-o alegi, ci cum o faci.
Nu-s orb la ce au făcut pentru mine, sacrificiile...
Dar în ce scop, nu?
La asta îmi dau mai mult silința, la asta mă pricep mai bine.
Îi voi face mult mai mândri cântând la chitară
decât aș putea-o face ca partener anonim la "Smith, Smith, Jones și Lieberstein".
Ești bine?
Doar puțină vină față de meditațiile la școală privată.
Sunt bine.
- Ești sigură că poți face asta? - Absolut, da!
Sau le-am putea spune părinților tăi că ești însărcinată.
"Natura și scopul influenței părintești și asocierea ei cu reglementările academice".
Mă mir că îți amintești asta.
Un titlu întortocheat pentru "cum influențează părinții viitorul copilului".
Carl m-a ajutat cu lucrarea de licență în ultimul an.
- Încercam s-o fac să iasă cu mine. - A funcționat!
- Au cabinet comun de psihologie. - Serios? Amândoi?
- Drăguț. Vedeți și cupluri? - Tot timpul.
Și care-s cele mai mari probleme pe care le întâlniți la cupluri?
- Se cam reduce la comunicare. - Fiecare cu probleme diferite.
V-ați mira cât de multe se învârt în jurul banilor.
- Intimitate... - Sunt convinsă.
Eu cred că nu-ți poți lua partenerul drept un bun sigur.
Trebuie să-ți consolidezi căsnicia zi de zi.
Foarte adevărat.
Noi aniversăm curând 20 de ani.
- Felicitări! - Da...
- Anika e singurul copil? - Da.
Noi voiam mai mulți, dar n-a fost să fie.
Nu trebuie să știe și ei asta.
Carl?
Scuze: sunt nepoliticos. Mai dorește și altcineva?
Scuze, eu sunt nepoliticos! Eu ar... Da, te rog.
- Grace? - Nu, mulțumesc.
Nici mie, mulțumesc.
Îmi pare rău... Scuzați-mă o clipă.
- Vă supărați? Merg să... văd ce-i. - Te rugăm.
Bun.
Ce-i... Ești bine?
- Trebuie să-i faci să plece. - "Să-i fac să plece"...?
Da, nu-i momentul potrivit, da?
Și noi trebuie să discutăm.
S-a întâmplat ceva la lucru? Te-am sunat de trei ori, de obicei răspunzi.
Nu, la lucru e-n regulă.
Știi că Mateo mi-a adus prânzul la birou?
M-a speriat de toți dracii.
Credeam că ne cere fata în căsătorie.
Știu: e ciudat, este?
- Nu ți-a spus nimic Anika? - Nu.
- Doar nu crezi că-i gravidă, nu? - Nu, ia pilula, Neil.
Ce...?
De cât timp știi asta?
Mi-a zis la întoarcerea de la facultate și m-am gândit cum să-ți zic, dar...
Doamne, Grace, nu crezi că-i ceva ce trebuia să-mi spui imediat?
- Du-te-n mă-ta, Neil. - Asta ce unde dracu' a răsărit?
Dumnezeule, sunt...
- Eu nici nu știam că face sex deja. - Nu știu, nu pot face asta.
Ce se petrece cu tine?
Grace?
De ce ai scos asta?
Grace?
De ce ai scos valiza?
Nu știu cum s-o spun...
Îmi pare rău.
Neil, eu...
Suntem gata.
- Ce faceți voi aici? - Discutam doar.
- Păi suntem gata. - Poate ar trebui să-i lăsăm să termine.
Nu, e-n regulă; totul e-n regulă. Discutăm mai târziu, da?
Vii?
Scumpo, am putea... Vorbi o clipă?
Poate aștepta până după?
Înainte de a o citi, vrem să știți că am luat în calcul totul.
Și vrem să știți că vă iubim, vă suntem recunoscători și nu ne-a fost ușor.
Deci știm că voi aveți idei despre cum ar trebui să fie viețile noastre.
De exemplu; mamă, tată, voi vreți să merg la Drept.
Dar vrem să punem întrebarea: dacă ideile voastre pentru viețile noastre...
Dacă nu așa ar trebui să fie viețile noastre?
- Încotro bateți cu asta? - Tată, las-o să vorbească.
Încercăm să spunem: n-ar trebui să avem voie să descoperim singuri
cine vrem să fim și cum arată viitorul nostru?
- Face parte din maturizare. - Și ai o singură viață.
Mamă, pasiunea ta era designul, asta voiai să faci în colegiu,
iar acum, 20 de ani mai târziu, tot aia vrei să faci.
Care-i ideea, scumpo?
Că trebuie să-ți urmezi visurile, fiindcă ele nu renunță să te urmeze.
- Ceea ce ne duce la pasul următor... - Da; priviți deci în plicuri.
E multă informație, dar voiam să vă ghidăm pagină cu pagină.
Iubito?
Iubito!
Mi-ai văzut cămașa albastră?
Te ajut să o cauți.
Iubitule, împachetăm pentru două săptămâni, nu pentru două luni.
Nu știu; ne-ar putea plăcea atât de mult Italia încât nu ne mai întoarcem.
Non sarebbe meraviglioso?
- Fii serios. - Sunt foarte serios.
Grace, e călătoria la care ai tot visat, da?
Ți-am spus: vreau să te simți bine, nu punem limite la nicio distracție.
Probabil mașina pentru aeroport.
- Salut. - Salut.
Ceau, Neil!
Nu-i aici Anika?
Nu, o fi rămas prinsă cu școala; știi cum e ea și punctualitatea.
Da.
- Merg să termin de împachetat.. - Bine.
- Trebuie că abia aștepți. - Da, așa e.
E parțial și o călătorie de cercetare.
Da, nu ți-am spus: lucrez la un mare proiect de design.
- Chiar așa...? - Da...
- E un hotel-butic. - Deci cariera ta a...
Bravo ție, Grace.
Știu că Anika abia așteaptă să petreceți ceva timp cât suntem noi plecați.
Da, și eu.
Și, cum îți merge cu celelalte? Știi tu: cu toate?
Bine. Merge bine.
- Ție? - Și mie, da.
Sunt fericit pentru tine, Grace. Chiar sunt.
Îți trăiești visul...
- 20 de an mai târziu! - Da...
Da.
- Anika. - Iacăt-o...
Și e la mine acasă, cum i-am și spus, probabil, dar am uitat, deci...
Păi, auzi...
Să aveți o excursie de vis.
- Iubi', ce faci? - Tocmai m-am hotărât.
Nu vrem să cărăm atâtea bagaje...
Deci hai să ne cumpărăm toate hainele noi când ajungem acolo.
Ne vom amuza, ne vom reinventa.
Asta voiai, nu-i așa?
- Așa e. - Da...
Mamă?
Scuze, trebuie că am... Ce spuneai?
- Ți-am zis că vor cere bani. - Doar asta ai auzit? De bani?
Deci, ca să înțeleg.
Fiecare ați vrea să vă semnăm pentru conturile educaționale
pe care le alimentăm de ani buni... Ca să mergeți să cântați la... ce festival?
"Festivalul de la marginea pajiștii", asta-i doar o parte.
După festival, ne auto-promovăm și mergem în turneu, cel puțin șase luni.
De-aia avem nevoie de bani: drumul, cazarea, mâncarea.
- Șase luni? - Bun, stați: Anika, Mateo...
Ziceți că aveți dreptul la banii pe care vi i-am pus deoparte pentru facultate,
să-i folosiți pentru a începe o carieră muzicală?
- Mateo: vei merge la facultate. - E viitorul pe care-l vrei tu, nu eu.
Nici eu. Noi.
Eu și mama ta n-am muncit din greu să-ți oferim un viitor să-l arunci pe o iluzie.
Scumpo, trebuie să-i iei în calcul pe toți cei implicați în asta, nu doar pe voi doi.
Asta facem; de-aia am aranjat toată prezentarea asta.
Priviți-o drept investiție.
Semnăm cu plăcere o anexă ce specifică restituiri cu dobândă...
Nu-nu, nu vreau să semnați obligații, nici măcar către noi.
O facem fie că ne ajutați, fie că nu.
Anika, ești prea tânără să iei singură asemenea decizii.
Atunci mă emancipez. Atunci nu mai poți spune nimic.
Bun, gata circul. Presupun că suntem de aceeași părere?
Super; răspunsul e "nu", gata povestea.
Ați pus banii deoparte pentru mine. Ar trebui să-i folosesc la ce vreau.
- Tu ai de gând să spui ceva? - Vorbim când ajungem acasă.
Iar tu te vei centra pe dobândirea unei educații,
să-ți iei un serviciu adevărat, nu să-ți irosești viața.
Cum faci tu? Mai ia un pahar de vin, tată.
- Mateo... - Nu fi impertinent.
Vrei să urmez visul tău, nu pe al meu.
Mateo, e la fel ca atunci când ai vrut să fugi cu Cum-o-cheamă.
- Cu Tatiana, în fine. - Tată.
Credeam că încă sunteți împreună. Practic trăiai cu ea.
- Cine... cine-i Tatiana? - Nu-i nimeni. Ești beat, tată.
- "Sunt beat"? - Bun ajunge.
- Cine-i Tatiana? - Nu-i nimeni.
Ea-i fata cu care erai în seara aia? Încă te vezi cu ea?
- Nu-i ce crezi. - Dacă e "nimeni", de mi-o ascunzi?
- N-o ascundeam... - Nu, aveam încredere în tine!
- Și tu mă faci să mă simt ca o proastă! - Nu ți-aș face așa ceva.
- O faci chiar acum, în fața alor mei! - Țin la tine, încetează.
Vrăjeală, Mateo! Dacă țineai, atunci mi-ai fi spus adevărul!
N-am...
Îmi pare rău.
- Pentru ce te scuzi? - Pentru...
- Pentru că ești bou și strici tot! - Ce sunt?
- Bun, hai să... - Vezi cum vorbești!
- Să ne calmăm... - Eu m-am prostit?
- Mateo, înapoi! - Te-ai prostit.
Spune-mi că ai ceva de băut.
Când vrei să te simți bine, bea cum ar bea rusu'.
E un bar pe stradă.
Nu plec până nu-ți bagi mințile-n cap, dragule.
Za zdorovie!
Așa...
Doar fiindcă faci sex cu o grămadă de femei măritate
nu înseamnă că le înțelegi relațiile lor.
Femeile alea... Toate femeile, de fapt...
Nu-ți vor spune totul.
În ciuda a ceea ce ar vrea egoul tău să creadă.
Chestia-i că, și de ar vrea să fie cu tine,
o soție nu-și va lăsa bărbatul cu care s-a măritat
decât dacă descoperă că el nu mai e bărbatul de care s-a îndrăgostit.
- Treci la idee. - Ideea e...
Poți fi căsătorit ani buni cu cineva și să n-ai habar cine e de fapt.
Grace nu știe cine-i Neil.
- Dar ce știi tu despre Neil Truman? - Ne-am întâlnit...
Cam pe când ți-ai pierdut tu telefonul roșu.
De unde știi că mi-am pierdut telefonul?
Nu permit să se fumeze aici.
Mai știu și că s-a culcat cu o femeie care trebuia să fie clienta ta.
Mallory, parcă? Tocmai a aflat bărbatu-su...?
- Foarte supărător. - Ce altceva mai știi despre Neil?
Suficient pentru a ști că impune bani grei clientelor mele.
Neil Truman, bărbatul lui Grace, lucrează pentru tine?
Aș categorisi-o mai degrabă drept "colaborare".
Tu trebuie că glumești. De ce ar face asta?
Poate fiindcă el le are pe toate...?
Soție frumoasă, fiică iubitoare, casă îmbietoare, slujbă bună?
Probabil nu știi ce-ți lipsește în viață până nu descoperi ceva ce vrei.
Tu înțelegi acum asta, nu?
Deci: ca să revenim la ideea ta cu "întrebările potrivite"...
Uite care-i singura pe care mi-o pun eu singura care cred că-i logică.
Ești gata?
"Mie ce-mi iese?"
Dacă începi de acolo, atunci chiar ai toate răspunsurile.
Ar trebui să iau toate astea drept literă de evanghelie...
De la cineva ca tine?
Simon, nu bărbații sunt cei care pleacă. 70% din divorțuri sunt începute de femei.
Interesează-te!
Deci dacă pe Grace o vrei, du-te și zi-i cu cine-i măritată.
Scuze.
- Trebuia să plec, altfel îl pocneam. - E-n regulă.
- A fost atât de jenant... - Nu, n-are ce jenă să-ți fie.
Sunteți amândoi tineri...
Veți face multe alegeri care... n-o să vă iasă.
Face parte din maturizare, da?
Pot să-ți spun ceva?
Aproape că sunt ușurată.
Mateo e gen... primul meu prieten, și îl plac mult,
legătura noastră e nemaivăzută...
Dar eu doar voiam să cânt.
Nu voiam de fapt să fug și să vă las pe voi.
Cel puțin nu încă.
Și chiar nu voiam să vă supăr.
- Te iubesc. - E-n regulă, și eu te iubesc...
Nu știam că mai ai nevoie de mine în sensul ăsta.
Doar că... a fost o nebunie pe aici în ultima vreme; tu...
Ocupată cu munca acum, tata a luat-o razna în avion,
iar acum nu-i pe aici niciodată, și când sunteți împreună, păreți...
- Ciudați unul cu celălalt. - Serios? Chiar părem?
Se petrece cumva ceva?
Nu, am...
Doar că...
Treci prin schimbări când îmbătrânești.
Nu-s diferite de cele prin care treci tu.
Dar încă ne iubim foarte mult.
Divorțați cumva?
- Nu. - Ești sigură?
Anika...
Zic doar că aș fi în regulă cu asta. Adică aș face față.
Ba n-aș face; aș fi devastată, de fapt.
- Nu trebuie să-ți faci griji cu noi, da? - Dar îmi fac.
- Ai face bine să-mi arăți respect! - De ce nu poți crede în mine?
Au să se omoare între ei. Ar trebui probabil să ne întoarcem.
Da.
Trebuie să accepți că-s omul meu acum; am 18 ani.
- Asta nu te face un adult, Mateo. - Sunt mai adult ca tine! Eu mă controlez!
Am sacrificat totul pentru tine! Nu merită ce are.
Nu trebuie să sari la el.
Neil, scuze că a trebuit să vezi asta.
Cred că ar trebui să ne despărțim puțin, să ne mai calmăm.
Mateo, de ce nu ieși puțin pe-afară?
Eu sunt ca lumea.
Că doar despre asta-i vorba, nu, Mateo? Să fii "ca lumea"?
Încetează odată! Încetează!
M-am săturat să-l consideri vinovat deși el n-a făcut nimic!
Ai dreptate; n-are nimic de-a face cu tine.
- Ce faci acolo...? - Spune-i tu adevărul.
Ești supărat dintr-un singur motiv: acela că nu ești sincer.
Poftește.
Spune-i de ce nu vrei de fapt să-i dai banii.
Nu-l învinovăți pe el.
Cum adică "nu-i sincer"?
Explică-i ce-i de fapt cu anul de pauză.
Chiar vei face asta?
Despre ce vorbește?
Nu există bani...
Nu există bani?
Tatăl tău a cheltuit banii.
- I-am câștigat. - I-a irosit.
Tată...?
Noi i-am pus deoparte pentru tine, puteam face cu ei ce vrem.
Nu "noi" i-am cheltuit.
Țineai la visul tău pentru el, dar tu nu te-ai putut ține de el.
Iar acum vrei să dai vina pe fiul nostru.
Nu mai pot fi părtașă la așa ceva.
E adevărat?
Cu sau fără bani,
părerea mea despre asta nu se schimbă.
Stai.
Suntem ținuți prizonieri ai averii noastre.
Te aștept în mașină.
Nu mai puteam ține secretul.
Îmi pare rău.
Poate ar fi trebuit să-l țin.
- Nu pot avea încredere în el. - Nu pot avea încredere în ce spui.
- Hai, nu fi... - Nu pot să ascult nimic ce spui.
- Ce să mai cred de la tine? - Cum adică nu crezi?
Grace?
Da?
E ceva...
E ceva ce ai vrea să-mi spui acum?
Nu.
Salut; știu că nu ne-am auzit de mult.
Vreau să-mi întorci acum serviciul.
Alo?
Nu mi-ai mai răspuns în legătură cu oferta mea.
De ce dracu' suni pe numărul ăsta? Putea să răspundă soția, fata mea!
Voiam să-mi cer scuze că ți-am făcut oferta.
Știu cu ce ai de-a face în viața ta obișnuită, și...
Dacă te-am supărat, îmi pare rău.
Mă poți învinovăți oare că te vreau doar pentru mine?
- Alo? - Trebuie să-nchid.
Crezi că trec peste?
Nu știu.
Îmi pare rău că nu ți-am zis că ia pilula.
N-ar trebui să te temi să-mi spui chestii de-astea, Grace.
- De oricare, de fapt. - Știi că asta nu-i adevărat.
Ai dreptate.
Nu este.
Cred că ar trebui... Ar trebui să vorbim cu un terapeut.
Da...!
Bun.
Tată?
Pot împrumuta mașina?
Pentru ce-ți trebuie mașina?
Unde sunt cheile?
Nu poți lua mașina. Trebuie să merg la lucru.
Păi e sâmbătă, deci...
- Întreab-o pe mama. - Nu-i aici.
Cât e ora?
Atunci îmi împrumuți bani de taxi?
Taxi pentru unde?
Mă duc până-n centru.
Iisuse!
Trebuie să ieși, frate, imediat!
Apa ajunge direct la mine-n curte.
- Vreo crăpătură în garnituri, ceva. - Nu, cum să fie așa ceva?
Nu știu, dar fă ceva repede.
Atâta apă infiltrată în pământ îți poate deranja fundația casei,
să nu mai zic de deranjul de la mine.
Nu, chem pe cineva imediat.
Asta n-arată bine.
Traducerea: Reef